Det er én dag siden Jake Fitzgeralds lik ble funnet, -
- og den grusomme sannheten om hvordan han døde begynner å synke inn.
En sånn sorg er vanskelig. Man vet ikke hva man skal føle.
Bør man være rasende? Redd? Trist?
Det kan sluke deg, fortære deg, eller starte en brann inni deg.
Når et mord rammer en så nært -
- ser man verden med nye øyne.
Mennesker også.
Selv de man stoler på, begynner å virke annerledes.
Når alle er mistenkte, er ingen uskyldige.
Vennene dine vil gå mot deg.
HOVEDMISTENKT
UKJENT
Hva vil du?
Du har ikke fortalt noen om møtet vårt i går.
- Beklager å måtte skuffe deg. - Stakkars, triste, fæle Emma.
Du kan ikke stole på noen. Ikke engang deg selv.
- Du tar feil. - Du vet at jeg har rett, som alltid.
- Dra til helvete. - Jeg er i tankene dine, og det vet du.
Hun er ikke oppe ennå. Jeg kan vekke henne hvis det er viktig.
Nei, det går bra. Jeg ville bare snakke med henne.
- Kan du si at jeg var innom? - Ja visst.
Hun har det vanskelig for tiden. Vær tålmodig med henne.
- Det skal jeg. - Det er godt å vite.
Jeg er lei for det. Jeg gjorde en feil.
Jeg fortalte ham om mobilen uten å snakke med deg, og det var galt.
- Så hvorfor gjorde du det? - Da Acosta fant pistolen i skapet mitt, -
- sa han at han ville arrestere meg med mindre jeg ga ham en "innvei".
Og jeg var den "innveien"?
Du kunne ha sagt det.
Jeg har ringt i hele morges for å si det.
Du var ikke den eneste som ringte.
- Morderen ringte... igjen. - Hva mener du med at han ringte igjen?
Han ringte i morges og da skolen var stengt.
Han var der, akkurat som i skogen, og hånte meg gjennom vinduet.
- Hvorfor sa du ingenting? - Til hvem?
Sheriffen, så han kan spørre meg om PTSD-en igjen?
Jakes lik falt fra taket, -
- og han brydde seg bare om min mentale helse.
- Det er akkurat det morderen vil. - Så du fant på panikkanfallet.
Han kødder med meg, og det er personlig.
Jeg må finne ut av hva som skjer og hvem jeg kan stole på.
Jeg kan ikke tro at dette skjer igjen.
- Jeg kan ikke tro at Jake er borte. - Ikke jeg heller.
- Hei, Noah. Det er meg. Lukk opp. - Vent litt.
Et øyeblikk.
Hei! Var den låst? Så snålt. Unnskyld.
- Hva står på? - Jeg må fortelle deg noe.
Det siste Piper sa til meg, var at hun hadde en siste overraskelse.
Jeg tror den overraskelsen drepte Jake og terroriserer oss alle.
- Du mener Pipers medsammensvorne. - Jeg vet det.
Du har sagt det hele tiden, men jeg må få vite sannheten.
- Jeg må få se tavla. - Tavla? Nei, nei!
Den er ikke klar. Du er ikke klar. Ingen er klare.
Jeg er klar, Noah.
HOVEDMISTENKT
Audrey? Hva?
- Hvorfor tror du det? - Audrey sa noen underlige ting.
Hun angrep Stavo som en lynsjemobb fra Frankenstein, og... hun...
Humøret hennes har vært spinnvilt i det siste.
Er det alt du har?
- Det er bare en magefølelse. - En magefølelse?
Det er ikke Audrey!
Noah... morderen manipulerer deg, OK?
Han vil at du skal se et mønster som ikke finnes.
Det er en del av spillet. Han vil ikke at du skal stole på noe eller noen.
Det kan være en del av planen hans, ja.
Det må det være.
Det er Brooke. Jeg må gå.
Det er ikke Audrey.
Med mindre du har noe håndfast som underbygger det, -
- må du fjerne bildet hennes med en gang.
Hagenelliker er himla deprimerende.
Kan du la være å si noe til pappa?
Da sender han meg bare til en ny psykolog, -
- og da vil jeg bare slakte enda en seng.
- Hvordan klarer du deg? - Ikke i det hele tatt.
Jeg vet at Jake ikke var en engel, men han fortjente ikke det Seth gjorde.
Brooke...
Jeg vet at Seth Branson er en fæl fyr, men ikke gjør det mot deg selv.
Han var besatt av meg... og ikke på en kul måte.
Heller på en nifs, forfølgende, havesyk måte.
Jake prøvde å få meg til å innse det, og han endte opp død foran meg.
Alt er min skyld.
Brooke, jeg vet at du trenger svar, men ikke gå ned Branson-spiralen.
- Jeg tror ikke det gir mening. - Prøver du å få dette til å gi mening?
Din psykopatiske halvsøster prøvde å drepe oss alle.
Jeg ville ikke kalt det logisk, men det skjedde faktisk.
Det kan være hvem som helst denne gangen.
Jeg må vite hva som skjedde med Jake. Jeg blåser i hvor stygt det blir.
Vi sees senere.
- Jeg har bare et par spørsmål. - Brooke er for skjør til å bli forhørt nå.
Har dere sjekket Seth Branson?
Ja. Takk for tipset, men han er nok uskyldig.
Hva med Jakes mobil?
Vi fikk ikke åpnet den. Den er kryptert.
Har du gjort det? Hallo? Jeg har ikke hørt noe.
Din lille KØDD! Du kan ikke gjøre sånt mot meg!
Du er ferdig i denne byen.
Si hvorfor du forfølger meg, eller slår jeg deg igjen.
- På ordentlig denne gangen. - Var ikke det på ordentlig?
Hør her, jeg fulgte ikke etter deg. Altså, jeg gjorde det, men...
- Jeg prøvde å ringe. - Jeg mistet mobilen. Fortsett.
Jeg så deg og tenkte: "Følg etter henne! Det blir artig!"
Det var det åpenbart ikke, siden du slo meg.
Nå er jeg på vei for... å kjøpe en sykkel.
Jeg ville invitere deg med, så...
Hvilken foretrekker du? Hva liker du?
- Du er kjempesnål. - Hva? Fordi jeg vil kjøpe en sykkel?
Tror ikke det, nei. Sjekk den bakerste. Den er kul.
Den blå med kromstyret. Den er ganske kul.
Ser ikke den bra ut? Den er kul.
Vet du hva? Jeg skal teste den. Takk.
- Hei. - Jeg fikk meldingen din.
- Og jeg fikk din. Hvem er Eddie? - Nøkkelen til å renvaske Audrey.
Her er transkripsjonen av Likhuset-intervjuet.
Eddie så Piper og ei jente som så ut som Audrey -
- på motellet han jobber på.
Han så Pipers medsammensvorne, men har ikke sett Audrey.
Når han ikke gjenkjenner Audrey, beviser det at hun ikke er Pipers hjelper.
Hva synes du?
- Gjør det. - Greit.
"Var dette jenta du så med Piper?"
Eddie har avvist meg før.
Vi må smøre oss med tålmodighet. Vi følger hans timeplan, så...
Det var kjapt, Eddie. Han sier: "Wow."
Det hjelper ikke, men vi har tre prikker. Det finnes håp.
Han vil ikke gjenkjenne Audrey.
Vi bør snakke sammen. Møt meg i fornøyelsesparken i kveld.
I morohuset.
Har du bestemt deg?
Jeg gir beskjed når jeg er klar. Du må ikke komme bort.
Takk, borgermester.
Herr borgermester. Vi møttes på skolen.
Da den var stengt. Det var en følelsesladet dag.
Kjøp en drink til meg, så kan jeg holde deg med selskap.
Du skremte meg. Du bør gå med bjelle hvis du skal snike deg rundt.
- Du tekstet meg. - For 20 minutter siden.
Jeg har en sykkel, ikke en Range Rover. Hva er krisen?
Du var en kjempeflink guide gjennom det ayahuascamarerittet.
Så jeg lurte på om du har samme retningssans -
- på kontoret til faren din.
Hva skal jeg se etter?
Alt som virker snålt i Seth Bransons saksmappe.
Mener du plageånden som var på kinoen den kvelden du kysset meg?
Du kysset meg, kompis. Fokuser! Kan du hjelpe meg eller ikke?
Barnemat.
TIL MINNE OM
Er du klar?
ARKIV
Så ja, noen ganger møttes de i huset mitt, for å få litt privatliv.
- Takk, det er til stor hjelp. - Jeg forteller deg alt jeg vet.
- Fortell meg om kjæresten din. - Jeg fortalte deg om mobilen.
Du har en mulighet her til å ikke gjenta de samme feilgrepene.
Feilgrep?
Hvis dere hadde samarbeidet med politiet forrige gang, -
- kunne faren din vært i live nå.
Du så på bildet av ham. Du må ha tenkt tanken.
Måtte du nevne ham?
Du ba om noe snålt, og det fant jeg.
De tror at Jake døde natt til mandag.
Branson har et alibi for hele natta.
Kristin Lang.
Psykologilæreren vår? Æsj! Hun som alltid går med blazer?
Det blir snålere. Det står i mappa at Lang og Branson er sammen.
- Det gir 100 % ingen mening. - Jeg vet det. Hun er på hans alder.
Blazerberta dekker sikkert for ham. Jeg skal komme til bunns i dette.
- Bare lov meg én ting. - Ja, ikke bli involvert. Samme det.
Drit i det. Lov meg at du ikke viser nåde og sparker så mye ræv som du må.
- Hvor mye koster den? - Et øyeblikk.
- Du kan visst oppgradere. - Glem det. Jeg trenger ikke ny mobil.
Hvorfor møter vi Eddie i fornøyelsesparken?
Han jobber som vakt der.
Vi må stikke innom hos meg og hente lommelykt og boltesaks.
- Boltesaks? - Jepp.
- Man bør være forberedt. - For hva da?
Vi lager et intervju til Noahs podcast.
Den heter Likhuset, morsomt nok. Jeg vil gjerne intervjue deg en gang.
Vi vet ikke hva som skjedde med Jake, så du går ingen steder i kveld. Punktum.
DU KAN IKKE SLETTE HISTORIEN DIN!
Dette kan være ille.
Vær så god. Ta en titt.
- Det trenger jeg ikke. - Jo, det gjør du. Du skylder meg såpass.
Det er en tegneserie.
- Grafisk roman. - "Grafisk" er ordet.
Jeg vil fortelle Mordstadens historie, og den er litt blodig innimellom.
Tegningene dine er gode. Syke, men gode.
Caravaggio, Goya...
Maleriene deres var blodige og forstyrrende, men vakre.
- Selv drap kan være en kunst. - Det er for tidlig.
Personen som drepte Jake, hadde en visjon.
Black Dahlia, Jack the Ripper...
De fortalte en historie med drapene sine. De styrte handlingen.
- Interessant. - Jeg vet hva du gjør.
- Hva jeg gjør? - Du er snill og gir meg komplimenter.
Men innerst inne mistenker du meg ennå.
Hvis det er det du tror, hvorfor viser du meg greiene dine?
Kanskje fordi jeg gjør det samme.
- Brooke... jeg kom så fort jeg kunne. - Takk for at du kom, Miss Lang.
Så klart. Jeg vil støtte alle elevene mine.
Spesielt etter det med Jake. Jeg vet at dere hadde et nært forhold.
Vel, dette handler ikke om Jake.
Ikke utelukkende, i hvert fall. Jeg bare...
Jeg vet at du er veldig flink med personlig psykologi, -
- så jeg tenkte du kunne hjelpe meg.
Jeg -
- var sammen med en annen mann den natta Jake døde.
Jeg var med Mr. Branson.
Jeg har så dårlig samvittighet.
Seth Branson?
Du vet sikkert om fortiden vår.
Men det er ikke fortid.
Jeg... Jeg lå med Seth søndag natt, som -
- er den natta de tror Jake døde.
Jeg er bare... Jeg er et dårlig menneske, er jeg ikke?
Dette er Seth. Legg igjen en beskjed.
Ring meg! Vi må snakke sammen!
Jeg går i oppløsning, Seth. Jeg trenger noen. Jeg trenger deg.
- Jeg er her, elskling. - Jeg vil ikke føle denne smerten lenger.
Jeg trenger å rømme... slik vi pleide å gjøre.
Mener du...?
- Møtes på det gamle stedet? - Er du sikker?
Ja.
Det er veldig stort for bare dere to.
Etter at min kone og jeg ble separert, vurderte jeg å nedjustere, -
- men så besluttet jeg å oppjustere isteden.
Jeg er redd du har misforstått.
- Så hva gjør jeg her? - Jeg så noe i deg.
- Hva da? - Desperasjon.
Jeg har en uoffisiell jobb som nettopp er blitt ledig.
Er du interessert?
Kom igjen, Noah. Ta telefonen.
Er du i nærheten? Hvor er du???
Ingen dekning? Fantastisk.
Eddie?
Kompis? Jeg er her.
Hallo?
Eddie?
Hvor er du, kompis?
Eddie?
Kom igjen, mann. Kom igjen, Eddie.
Nei. Aldri i verden. Nei.
Nei. Aldri i verden.
Ja, det blir kult. Jeg kan gå alene. Jeg er en idiot.
Du må roe deg ned, Foster. Og slutt å snakke med deg selv!
Hva gjør du?
Kom igjen, Brooke. Vent, elskling.
Moroa er over, megge. Jeg vet at alibiet for drapet på Jake er piss.
- Hvor var du søndag natt? - Jeg drepte ikke idiotkjæresten din.
- Herregud, Brooke! - Ikke snakk sånn om ham.
Hvor var du søndag natt?
Greit! Jeg var ikke med Kristin søndag natt, OK?
- Jeg løy om alibiet. Er du fornøyd? - Hvorfor løy du?
Hvis jeg sa hvor jeg var, hadde det virket feil.
Så hvor var du?
Jeg var her. Jeg ventet på Jake.
Hva?
Han skulle betale meg for å forsvinne fra Lakewood og livet ditt.
- Han dukket aldri opp. - Gjorde Jake det? For meg?
For en idiot.
Hvor mye var jeg verdt?
Ti tusen.
Hvordan skulle Jake få tak i et sånt beløp?
- Foreldrene overvåket alle kredittkortene. - Han hadde en avtale med faren din.
- Løgn. De kunne ikke utstå hverandre. - Jeg vet ikke!
Penger eller ikke, så kjenner du meg. Jeg er mye rart, men ikke en morder.
Jaså?
Skal vi spørre din forrige kjæreste?
Jeg drepte ikke Caitlyn, OK?
Nei, du endret navn og flyttet for å ødelegge en annens liv.
Caitlyn var forstyrret. Jeg tok ikke selvmordstruslene alvorlig.
- Jeg gjorde en feil. - Du gjør mange feil.
Og du forteller mange løgner.
- Det er på tide at du lærer en lekse. - Du kan ikke gjøre dette!
Hvorfor ikke? I verste fall får jeg samfunnstjeneste og prøvetid.
"Trakassert skoleelev lokkes til hotell av serieovergrepsmann."
Du er gæren!
Tilstå at du drepte Jake, eller si farvel til "lille Branson".
- Det var ikke meg! Stopp! - Tre... to... en...
Kødda. Nå tror jeg deg, og du får beholde utstyret. Vinn-vinn.
Jeg vil aldri se deg igjen.
- Jeg håper du liker oppholdet. - Brooke!
- Audrey? Seriøst? - Jeg vet at det er sprøtt.
Hvis Eddie har noe som kan renvaske henne, er jeg nødt til å gå.
- Ikke vær bekymret. - Det er akkurat det jeg burde være.
- Du bør ringe politiet. - Nei. Nei, vent.
Ikke før jeg har noe håndfast. Jeg trodde du forsto det.
Jeg gjør det, men...
Jeg tenker bare at hvis vi hadde vært mer åpne forrige gang, -
- hadde kanskje faren min vært i live.
Lov meg at du ikke går.
Det er ikke trygt.
Greit.
Jeg skal ikke gå.
Greit.
- Hallo? Hvem er det? - Det er Brooke.
Du er tidlig ute.
Ta på deg ei skjorte.
Eller ikke. Det kler deg.
Hvordan gikk det med Lang?
Jeg hadde rett om henne og Branson.
Det ble litt dystert og forskrudd.
Jeg visste ikke at jeg var i stand til det.
- Føler du deg bedre? - Ikke egentlig.
Jeg vet ikke hva jeg trodde ville skje, men...
Jake er borte.
Ingenting kan forandre det.
Nei, nei!
Nei! Hjelp!
Hjelp! Hjelp!
- Herregud! Audrey! - Hva skjer?
Jeg sto parkert i smuget bak Grindhouse, og noe...
De kan være her.
Kanskje de holder øye med oss.
Dette er ille.
Kidnapping av flere er en vanlig handlingstråd i torturpornosjangeren.
Vanligvis overlever bare én av fangene, og noen ganger...
- Noen ganger hva da? - Noen ganger overlever ingen.
Jeg ser noen verktøy.
De er akkurat utenfor rekkevidde. Det er det han vil.
Det er en del av torturfetisjen hans.
Kom igjen, Foster. Du klarer dette.
Herregud!
Skrekkfilmlogikk tilsier at vi er i ferd med å dø.
Virkelighetslogikk også.
Det eneste som gjenstår, er å si sannheten.
Jeg stjal mobilen din.
Jeg så alt.
Meldingene fra morderen. Til og med GIF-en av deg og Jakes lik.
Jeg ville si det til deg. Jeg ville det...
Morderen lokket meg til Jakes lik og filmet den videoen.
Da hadde han meg. Hvordan kunne jeg si det til noen?
Du kunne ha sagt det til meg!
Det er meg du bør si sånt til!
Men det gjorde du ikke, og nå er vi fanget i en film av Eli Roth.
Hele greia er veldig Saw II. Jeg vil ikke sage av meg en kroppsdel!
Noah?
Før jeg møter min skaper, er det noe jeg vil tilstå.
Jeg liker ikke katten min. Vi har aldri kommet overens.
Jeg skulle gjerne ha spilt et instrument, som saksofon.
Jeg fortalte Riley at yndlingsfilmen min er Terminator.
Det er Psycho, men man sier ikke det på første date.
Jøss... OK.
En gang i tiden er nummer to. Terminator er ikke engang i topp fem.
Greit nok.
Jeg har mer. Lakewood sugde før jeg møtte deg, så da vi kysset...
Nei, nei...
Da vi kysset -
- fikk det meg til å føle noe.
Jeg tror kanskje jeg alltid hadde villet kysse deg.
Jeg vet at du tenkte på Rachel, og jeg vet at jeg er en idiot...
Nei, det er du ikke. Ikke i det hele tatt.
Jeg er glad i deg, Noah, men ikke på den måten.
Jeg skjønner det.
Jeg ville bare at vi skulle være ærlige om det før... du vet...
Er dette min skyld? At vi er her og kommer med tilståelser på dødsleiet?
Dette er ikke din skyld.
Hvis vi overlever, skal jeg brenne drapstavla og selge podcastutstyret.
Du elsker drapstavla. Den er en del av deg.
- Jeg er så lei for det, Audrey. - Ikke vær det.
Det er noe jeg må fortelle deg. Sannheten er...
Noah?
Hallo?
Det er Emma! Emma!
Vent, vent! Hold kjeft! Hvorfor er Emma her?
Vi skulle møte Eddie fra Crescent Palms.
Nei, nei! Eddie finnes ikke! Eddie er død!
- Nei, han tekstet meg i morges. - Han er død. Han er kjempedød.
Morderen utga seg for å være ham. Vi er lett bytte.
Jeg er forvirret. Har vi ikke vært det hele tiden?
Ikke akkurat.
Du må forklare deg.
Jeg fulgte etter deg. Jeg kidnappet oss. Ikke morderen. Jeg!
Du hadde begynt å mistenke meg, -
- så hvis jeg ble kidnappet, ville du vite at jeg ikke var morderen.
Det gir vel mening.
Nå er kanskje morderen faktisk her, og da er det ute med oss.
Dette er veldig forvirrende.
Lov meg at du ikke sier noe til Emma før jeg kan forklare meg.
Det får holde. Kom!
- Gudskjelov. - Morderen er her.
- Jeg tok feil. Det er en felle. - Jeg vet det. Vi må komme oss ut.
Hva skjer?
- Hva gjør du her? - Jeg var bekymret for deg.
- Snålt. - Vent til vi har unnsluppet morderen.
- Var morderen her? - Han kan fortsatt være her. Løp!
Takk for at du fulgte meg hjem.
Du løy for meg. Du sa du ikke skulle gå, men gjorde det likevel.
- Jeg løy ikke. Jeg ombestemte meg. - Det ga ingen mening å dra dit i kveld.
Jeg ba deg om å stole på meg.
Så stol på meg.
Jeg må finne ut av dette, og jeg trenger at du forstår det.
Jeg gjør det.
Unnskyld meg. Vennene dine fra Phoenix ga oss en IP-adresse -
- for e-postene som Kevin Duval fikk fra den døde jenta, Riley Marra.
- Kom e-postene fra Emma Duval? - Sprøtt, hva? Tror du faktisk på det?
Med alt som byen har opplevd, kan hva som helst skje.
Det kan ha klikket for hvem som helst.
- Takk. - Bare hyggelig.
Vi må snakke sammen.
Det dreier seg om Emma.
Test, test. Velkommen til Likhuset.
Jeg trodde du skulle hjem.
Jeg skulle det.
Men jeg må si dette i kveld hvis jeg skal klare å si det.
Greit. Fyr løs.
Jeg vet hvorfor morderen er ute etter meg.
Han vet hva jeg har gjort, og at jeg vil gjøre alt for å skjule det.
HOVEDMISTENKT
Jeg førte Piper til Lakewood.
Jeg var så alene og rasende på verden, og så -
- fant jeg Piper.
Jeg skrev brev til henne. Jeg ba henne komme til Lakewood og -
- hjelpe meg med en dokumentar om Brandon James.
Brandon så kanskje annerledes ut, men han var ikke et monster.
Han var som meg. Han var alene, utstøtt og sint.
Det var Lakewood som gjorde ham til et monster.
Da folk begynte å dø, sverget Piper at det ikke var henne, -
- og jeg trodde henne, og nå...
Nå må jeg betale for feilene mine.
For alt det blodet.
Jeg fortjener dette.
Hvis du tror det, har Piper og denne gærningen vunnet.
Du er ikke et monster. Du er et offer.
Lov meg at du ikke sier noe til Emma. Jeg må gjøre det selv.
Tekst: Aleksander Kerr BTI Studios